Índex
Títol
Contingut

Panorama i Epíleg

Marta Hernández Pibernat

Dístic

Primera publicació: agost 2000

http://badosa.com/p060

PANORAMA

La senyora que frega l’escala

s’emprenya si el veí del quart

l’hi trepitja, i ell que puja

corrents s’enganyava: ningú

no li truca. La noia que esperava

està de mala lluna i es dutxa.

El del primer tampoc no té el dia.

Deixa l’abric i demana el sopar:

el vol calent, a punt i en companyia.

Però la dona ha fet les maletes

avui i ha agafat el primer tren.

Ara és lluny i veu amb esglai

que a la nit tots porten sabatilles.

Aquella que fregava l’escala

remuga i es fica al seu cau.

El del tercer, avorrit, ni la mira.

La del segon fa temps que no surt

al carrer. Només de matinada

va a comprar, gasta poc, és viuda.

EPÍLEG

Parlo de la teva empremta

en el meu cos, que et vaig donar

i que encara tinc. Que encara et vol.

I de les mans. I de l’orgull

amb què escolto la fiblada

que m’assalta quan camino.

Que em fa veure, nous, els teus ulls.

I del record que inscrius en mi.

Que m’acompanya quan no hi ets.

Parlo d’aquell esclat que neix

a l’arrel del sexe i puja amunt:

que trencant noses forada

l’absència i m’omple de tu.