Índex
Títol
Contingut

Dos poemes d’avantguarda

Victòria Mengual

Dístic

Primera publicació: juny 1998

http://badosa.com/p021

QUAN

QUAN

QUAN vaig crear el monstre

QUAN va pintar-te de turquesa

i ell (o jo) se’n va enamorar.

Massa sal

enterbolint-t’ho tot

necessitaria

un monstre per oblidar-te.

—Però no n’hi ha, d’aquests.—

Massa sal. Això és el que hi ha.

Enamorant-me de tu

només hi ha sal.

I t’estimo, saladament, monstruosament.

CAL·LIGRAMA

Amb   ales

d’àngel desperto el meu

dimoni, farcit  de mots de llengua

morta.  Se  li   eixamplen  les nines roges

mentre  mormola  càntics als cetacis

i degollant-los els abraça i es

fon sota els oceans

PER SEMPRE  —No s’entén?

PER SEMPRE   Tant   és.—

Les llengües mortes

no són llengües  de  poemes:

sinó  d’amor,  d’amor  a la  mort.

I  així  em   soterro,   als  inferns, quan

el meu dimoni  s’encén  prenent ales

d’au, o d’àngel, quan vull

estimar-te.